יש תיאוריה.
אם יש חלל אין סופי, וזמן אין סופי,
כל דבר יקרה.
זה אומר , שכל אירוע הוא בלתי נמנע, כולל כל מה שבלתי אפשרי.
זה הסבר טוב כמו כל הסבר אחר.
טוב. הרבה סיפורים מתחילים בבר, אז גם את זה נתחיל שם.
לא בגלל, שאני הייתי שם. אני לא.
אלא בגלל שזו אחלה דרך להציג איש מאוד... יחודי.
אגדות, של כל תרבות גדולה, מכילות איזושהי דמות, שתפקידה להגשים משאלות.
חוץ מלאמריקה.
‎(‏לערבים יש ג'ינים‏ (שד בבקבוק, לאירים יש שדונים‏.
לסינים יש דרקונים וקופים, לאירופים יש פיות ואנשי-זאב.
ומה לנו יש?
אה... סנטה קלאוס?
סנטה קלאוס רק מביא מתנות, הוא לא ממלא משאלות.
השטן! הוא ממלא משאלות.
זאק, השטן קדם לתרבות האמריקאית.
והוא לא ממלא משאלות, הוא עושה עסקאות.
בסדר. אני נכנע. מי יש לנו כאן?
אף אחד. זו הנחת היסוד שלי.
התרבות שלנו ייחודית. אין לנו מיתולוגיה כזו.
אתה טועה, חבר.
סלח לי!?
קיים ברנש אמריקאי, שממלא משאלות.
ורק אחת ל"לקוח‏"‏‎.
ו... מי הברנש הזה?
א. ו. גרנט.
זה שם נפוץ. יש עוד הרבה אחרים.
והוא חופשי, הבן זונה. יותר קל למצוא ג'יני.
אז איך לא שמענו על א.ו. גרנט הזה?
לא שמעתם עליו בגלל, שאמריקה צעירה יותר מ... אירלנד. או ערב.
לא להרבה אנשים הייתה ההזדמנות לפגוש אותו.
תן לי לנחש? לך הזדמן!
פגשתי אותו בכביש חוצה-המדינה מס' 60. במקרה. זו דרכו.
אנשים לא מוצאים אותו. הוא מוצא אותם.
הוא פשוט נקרה בדרכם. לא יודעים מי הוא, או מה הוא עושה, עד שהוא עושה.
בדרך כלל הוא מתנכל להם. משחק איתם משחקים.
גם זו דרכו.
אך לפעמים הוא נעשה נחמד, ומשחק אותה הגון.
סיפור אחד אומר, שאבא שלו היה שדון, שהגיע לכאן עם האירים.
ננסים ידועים לשמצה כרודפי שמלות. השדון הזה הלך ודפק אישה אינדיאנית.
האינדיאנית הרה לו, והוא נותר עם נווד אלמוות, חצי הכלאה, עם כוחות קסומים.
אמרת: כביש מהיר 60?
אהמ...
אז, איך נראה א. ו. גרנט?
עניבת פרפר אדומה,
והוא מעשן מקטרת, עם גילוף בדמות של קוף.
אולי כדאי לכתוב את התיזה שלך, בלי להזכיר אותו.
הוא בוודאי לא היה רוצה, שאנשים ידעו עליו.
קיבלת!
לילה טוב.
הי, קווינסי בוא תראה. אין כביש 60.
כביש 65, 64, 66 ו... 69. אין כביש 60.
אני מניח שזה ערב "מדברים שטויות‏"‏.
בחור עם עניבה אדומה, עם מקטרת מקוף, שממלא משאלות.
בטח!
לא. לעזאזל. אני צריך את זה לפני שתיים עשרה.
כן. זה קריטי. רק...
איזה חרא!
אני מצטער, אדוני. לא ראיתי אותך.
אתה בסדר? בוא...
אתה בסדר?
אלוהים...
לא...
הו... בנאדם. האופניים שלי.
תראה.. אני מצטער. אני אשלם...
הו! לעזאזל. לעזאזל! תסתכל על החליפה שלי.
שיט!
איזה זין!
יש לי פגישת מכירות בשעה 11. זה אסון מזוין.
הטלפון, הוא קו החיים המזוין שלי.
לעזאזל!
ובכן, אני תמיד אומר, הכל קורה עם סיבה. אולי אני צריך זוג אופניים חדשים.
אני לעומת זאת, לא הייתי צריך את זה בחיי. לא היום. היום מכל הימים. לעזאזל.
הלוואי, שזה אף פעם לא היה קורה.
הלוואי , שלא היה קורה. שלא היה קורה.
זו הייתה משאלתך? משאלתך שזה לא היה קורה?
תהיה בטוח שכן.
נתקבל,מר בייקר.
איך אתה יודע את שמי?
לעזאזל, אני צריך את זה לפני שתים עשרה.
כן, זה קריטי.
תראה, התקשר לווס, תגיד לה, שתגיע הכי מהר שאפשר למשרד הראשי
ותשיג את דברה‏‏... מה? דבר חזק, אני לא שומע אותך...
אנשים מסוימים לא יודעים מה לבקש.
ג'יימס מארסדן
גארי אולדמן
כביש מהיר 60 סיפורים מהדרך
באשר לחלק שלי בסיפור, ובכן, זה היה ביום שלישי אחד.
ב -18 בספטמבר. יום הולדתי.
ה - 22 ליתר דיוק.
הו... אני ניל אוליבר.
והבלגאן הזה היא דירתי, שבסט. לואיס, מיזורה.
וברגע זה הייתי בהחלטה משמעותית דוט קום.
האם עלי ללבוש עניבה לארוחת הצהריים?
כן.
יא אללה!
יום הולדת שמח, ניל.
האמת, אתה לא כועס עלי, שאני דופקת ברז הלילה?
לא, לא. כמה טוב יהיה אם תפשלי במבחן בפסיכולוגיה
בגלל איזה מופע טיפשי?
לא. אתה צריך לחכות עד ארוחת הצהריים. אלה החוקים של הוריך.
אבל, אתה יכול לפתוח את הדואר שקיבלת.
זו בדיקת מציאות.
אני גמור בקשר למלגה לאומנות.
לפחות תפתח את זה.
אני יכול לזהות את הדחייה לפי המשקל.
אתה במין הלא נכון, בצבע הלא נכון, ולמשפחתך יותר מדי כסף. מצטערת.
רק, אל תגידי שום דבר לאבא שלי. בבקשה.
אתה כל כך מוזר.
מה?
ובכן, אתה אמור, למעשה, לחתוך את האשכולית שלך לשתיים
ולאכול אותה עם כפית. לא לקלף אותה ולאכול אותה כמו תפוז.
אה... תראה. זו היא.
שוב.
אני אמורה, כאילו לקנא?
אולי, אם היא הייתה אמיתית.
היה לי עוד חלום עליה אתמול בלילה. היא הייתה בכלא.
חייבת להיות לזה משמעות.
אני אומר לך מה זה אומר:
ראית אותה פעם, איפשהו, ויצרת רושם תת - מודע.
הרושם חזר לך בחלום. אז ציירת אותה. מה שגרם לרושם להיות חזק יותר.
אתה חולם, אתה מצייר, אתה מצייר, אתה חולם.
וזה מעגל אכזרי.
אז תפסיק לצייר אותה וזה יפסק.
תודה לך, קארל יאנג.
האמת היא שאני אוהב לצייר אותה.
אבל האם... האם אני טוב בזה בכלל, סאלי?
כי היום זה היום האחרון לפני תחרות קונראד. האם עלי בכלל להכניס עבודה?
אל תשאל אותי, ניל. אני לא רוצה לשפוט.
אבל אני כן יודעת, שרק בגלל שאתה נהנה לעשות משהו,
לא מחייב שתעשה מזה קריירה.
האם כדאי לי להכניס ציור לתחרות קונראד?
לא!
הנה. אין דאגות.
כמו שאמרתי, הכל החל ביום הולדתי ה - 22.
ליתר דיוק, כאן. בארוחת הצהריים המסורתית ליום הולדתי.
כמו תמיד, אבי בחר את המסעדה ובהשתתפות החשודים הרגילים:
סאלי, שהוריי למעשה מחבבים, אולי יותר ממני.
אבי, דניאל, עורך דין.
אמי, מרלין, אשתו של עורך דין.
ואחותי, וחברתי הטובה ביותר, ננסי, שהושמה בכדור הארץ, בחסד האל,
לשמור עלי מלהשתגע.
טוב, טוב. אז מה הייתה משאלתך? בבקשה תאמר, שזה היה קשור בנו.
אני מנחשת. הוא ביקש לעשות שוב צניחה חופשית.
אלוהים ישמור.
או, לא. לא. ניל, אתה לא...
אבל אם אומר, זה לא יתגשם.
למעשה, זה סיפורי סבתא.
האמת היא, כדאי שתמיד תאמר את משאלתך. מעין עניין של קארמה.
להוציא את זה החוצה. זה עשוי אפילו להתגשם.
מעולם לא שמעתי על זה קודם.
או... זה נכון. האמן לי. אני יודע.
אני אחתוך אותה בשבילך.
בסדר. עכשיו אתה חייב לאמר לנו. כן. קדימה. אמור לנו, ניל.
בסדר. ביקשתי... תשובה.
אה... ת... תשובה. בסדר. תשובה למה?
תשובה לחיי.
הנה היא. יום הולדת שמח, בן.
מסמכי הקבלה שלך למשרד למשרד עו"ד ברדפורד ושות'‏‏‏.
רק לך לריאיון בחודש הבא ב 15 באוקטובר ואתה בפנים.
הכל אורגן. על ידי.
ואתה יכול לקחת את זה לבנק.
אבא, אמרתי לך שאני עדיין לא בטוח.
אני יכול להיות בטוח בשביל שנינו.
כבה הנר האחרון.
קח אותו איתך.
אם תרצה שמשאלתך תתמלא.
תודה.
מדליק. והצבע שלי גם. תודה.
מברשות צביעה. ננס', את הכי. תודה. - בבקשה.
הכי טוב לסוף. יומולדת שמח, בן.
היא לא מושלמת?
מנוע אש אדומה.
אין לך מושג עד כמה קשה היה להשיג קבריולט אדומה בעיר הזו.
הזרקת דלק, 160 כ"ס, דיבורית. אפילו השגתי לך פלטה מיוחדת.
או, ילד, הייתי הורג בשביל מכונית כזו בגילך.
חשבתי שהיו זמנים קשים אבל איזו דרך טובה יותר להתחיל?
אתה מבין, המנוע בן 2.5 ליטרים...
כרגיל הכל היה קשור אליו. הרעיון שלו למגניב.
אדום זה הצבע שלו. לא שלי. זה היה הביטוי שלו על הפלטה.
"‏"קח לבנק. ברור שהוא ציפה שאני אהפוך להיות הוא‏.
ובכן... זו לא המתנה הכי טובה שאי פעם תוכל לקבל?
זה ענק. קדימה, ניל. קח אותי לסיבוב.
ובכן, בן...
ניל! הו, אלוהים!
בן. בן. שמישהו יתקשר ל 101.
ניל. ניל. אתה בסדר?
דבר איתי, בן. ניל...
- - "שלישי - 18 - 7:25"
החלמה מהירה. אוהבים אמא + אבא.
היי. הפיצה הכי טובה בסט. לואיס.
אתה בסדר , נילו?
כן. זה כואב רק כשאני חושב.
הם רוצים להשאיר אותי להלילה לבדוק שהתפיסה שלי לא התעוותה או משהו.
'את אלה, ננס.
אני יודעת.
אז, מה התפיסה שלך אומרת על אב שקונה לבנו את המתנה שרצה בשביל עצמו?
בערך כמו פסולת רעילה.
התפיסה שלך משקרת.
זו הייתה חתיכת דרך להימנע מלענות בקשר למכונית.
אמא ואבא יהיו כאן בקרוב. מה תגיד לו?
שקרים. האמת רק תרגיז אותו.
אולי זה דבר טוב.
לא. לא. כי אז אני אקבל את כל ההרצאה על על איך אכזבתי אותו,
ויהיה פשוט יותר אם אזרום עם זה.
ואולי מישהו גנב אותה.
ריי.
דבר ראשון, חימום ויזואלי.
אני אחליף קלפים מהערימה.
אני אעלה את המהירות בהדרגה.
ונראה איך תחזיק מעמד.
בסדר.
יהלום, תלתן, עלה, לב, יהלום, עלה, יהלום, לב,
תלתן, עלה, לב, יהלום, עלה, לב, תלתן, יהלום,
תלתן, עלה, לב, תלתן, עלה, לב.
עברתי?
לא!
אבל רק מעטים עברו.
לב שחור, עלה אדום.
באמת, זה כמו לרמות.
הניסיון לימד אותך לחשוב, שכל הלבבות אדומים וכל העלים שחורים,
בגלל שהצורה שלהם דומה, למוח שלך קל יותר לתרגם אותם
על פי הניסיון הקודם שלך.
אז הפתח אל האפשרות, שהם יכולים להיות שונים.
אנחנו רואים מה שאנחנו מצפים לראות, לא בהכרח מה שבאמת שם.
ילדים שאינם משחקים בקלפים, תמיד עוברים את המבחן הזה.
זה גורם לך לתהות כמה עוד דברים, שנמצאים אל מול עיניך,
קולות, ריחות שאתה לא יכול לחוות בגלל שהורגלת לא לקבלם.
אם תעשה את המבחן שוב, תעבור. ברגע שתהיה מודע לכך, שיכולים להיות
לבבות שחורים ועלים אדומים אתה תוכל לתפוס אותם.
המוח שלך בנוי כמו מערכת כבישים מהירים, שמאפשרים לך להגיע ממקום אחד למשנהו.
אבל המקומות, שביניהם, אפילו שקיימים שם אנשים פשוט עוברים לידם.
טוב. זה טריק מדליק אבל, אין חפיסת קלפים עם עלים אדומים ולבבות שחורים.
ואיך אתה יודע?
מר אוליבר. אני דר' קרייג.
אתה מוכן לעשות כמה בדיקות?
כן. כן. זה היה חתיכת חימום עם הבחור שם, ריי.
מי?
ריי! נו, הבחור ש... שהרגע עזב.
עם חפיסת הקלפים.
אין בצוות מישהו בשם ריי.
אבל הוא הרגע היה כאן, האדם המשוגע עם הקלפים, עם החלוק הירוק.
הצוות כאן לובש כחול, לא ירוק.
אבל נוכל לבחון את תפיסת הצבעים שלך.
נסה להתחיל עם לב שבע.
הכנס, בן.
אז, איך המכונית החדשה? מגניבה?
כן אבא. זה... זה מאוד מגניב.
מה מטריד אותך, בן?
ובכן, אני לא כל כך בטוח בקשר לכל עניין ברדפורד הזה, אבא.
זה... פשוט נראה יותר מדי קל, אתה מבין?
עבדתי קשה שנים כדי שזה יהיה קל בשבילך.
מה, אתה רוצה להמשיך לעבוד בלילות במחסן הזה כל חייך?
נו, אבא. זה רק כדי שלא אצטרך לבקש ממך מזומנים.
בן. תן לי לתת לך קצת מפילוסופיית דניאל אוליבר,
ואתה יכול לקחת את זה לבנק.
כשמישהו מציע לך יתרון, קח אותו. והתכנית הזו היא יתרון.
היא תכניס אותך לכל בית ספר לעריכת דין במדינה.
מה שאמריקה צריכה: עוד עורך דין.
עוד עורך דין טוב.
תמיד נוכל להיעזר באחד כזה.
זה מה שעלה 30,000 דולר?
‏32,200. הצעתי יותר משני אספנים כדי לזכות בזה.
זה הרבה כסף למפת שולחן.
זה מראה כמה אתה יודע: זה אוריגינל של פרנקלין סמואל.
הוא אמן בעל שם.
אם אי פעם תמכור משהו והדגש הוא על אם,
אולי... אולי דעתך תחשב.
תראה, אבא. אני פשוט לא בטוח, בסדר. חשבתי אולי לקחת קצת חופש.
חופש למה?
למעין חשבון נפש. להבין דברים.
לבזבז עוד זמן עם האומנות שלך. זה תחביב, בן.
אולי תניח לזה.
תראה, הכנסתי אותך לברדפורד, בגלל שבראד בהנהלה
והוא לא יהיה בשנה הבאה.
אז, אם לא תנצל את ההזדמנות הזו, לא תהיה פעם הבאה.
למה שלא תעבור את התכנית. אם בסופו של דבר תחליט שעריכת דין
לא בשבילך, אז אני... אני אחיה עם זה.
אבל לפחות תהיה באחוות ברדפורד. וזה משהו שתוכל לקחת לבנק.
ואז תוכל... להבין דברים.
אז, אתה הולך לברדפורד, אה? חשבתי שאתה לא בטוח.
אני לא. אבל זה יהיה טפשי לא לתת לזה לפחות סיכוי.
לא יכול לאכזב את אבא? קנה לך מכונית מפוארת.
הוא מגדיל את האפשרויות שלו, פרנק. זה מאוד בוגר.
עלינו לתמוך, לא לשפוט.
חפש את הטוב בבריות.
החלון החמים של הרומנטיקה מרחף לידך.
עם בריאות טובה, יבוא השגשוג.
‏15 באוקטובר. אתה בטוח?
‏15 באוקטובר. זה היום של הריאיון שלי בברדפורד.
תן לי לראות.
אוקי. עבדת עלי. זה ריק.
מה לעזאזל?
אני בחיים לא הייתי עולה על החרא הזה. בחיים.
פשוט לעזוב הכל מאחור ולא לדעת לאן פניי מועדות.
אני לא מאמינה שאתה היית יכול, ניל.
פשוט לעזוב את חבריך ומשפחתך. ובשביל מה?
כדור הארץ לניל. מה קרה?
סאלי,עוגיית המזל שלי לא אמרה ‏15 באוקטובר, האם אתה בטוח?
נראה בבירור שלא.
במסעדה. כשהראיתי לך, זה לא מה שהיה כתוב?
למה אתה עושה מזה כזה סיפור?
כי זה מציק לי. זה למה.
אתה פשוט מקרין החוצה את העצבנות שלך מההחלטה וזה אך טבעי.
זה בסדר. אתה תצליח מעולה בגלל שזה מי שאתה.
הנה. רק קח שאיפה עמוקה וטובה והרגע.
סאלי. הקשיבי לי.
מה הסיכויים, שמכל העוגיות במטבח ההוא, האחד המסוים הזה, הונח בצלחת ונשלח אל השולחן שלנו
ואני בחרתי אותו?
זה היה ריק, ניל. הפתק היה ריק. אתה הקרנת.
הקרנתי!?
בטח, זו הייתה הדרך הפוליטית לאומר, אתה רואה דברים.
מחשבה מעודדת.
עבדתי משמרת לילה במחסן מצרכים, ממלא משאיות בהזמנות, לחנויות שונות בבוקר.
אהבתי את העבודה משלוש סיבות:
השגתי עבודה משלי.
זה הכניס מספיק, כך שלא הייתי צריך לבקש מזומנים מאבי.
וזה עיצבן את דניאל, שהבן שלו אפילו עובד עבודה בזויה כזו.
אתה תהפוך להיות עורך דין גדול, עם מכונית מפוארת, מה?
ובכן, יופי טופי.
הי, קירבי, עזוב את הילד.
רק תזכור שכמה שאתה חושב שאתה תהיה שווה הרבה, זה תמיד יהיה אותו דבר.
רק תיכון אחר. תיכון?
בטח! כל דבר בחיים זה תיכון רק השמות שונים.
קח למשל את המקום הזה. במקום מנהל יש בוס,
במקום מורים יש מפקחים, במקום משימות אנחנו מקבלים סדר עבודה.
ו... אם תדפוק את ההוראות, אתה מפוטר, לא מושעה.
הו, כן. השמות שונים, אבל זה בדיוק אותו החרא.
תיכון!
אופס, סחורה פגומה.
טוב, החנויות לא יכולות למכור, אז אני אהיה חייב לקחת זאת מידם.
האם הוא צודק, אוטיס? האם הכל אותו דבר?
כן, אם מסתכלים על זה כך.
אני מתכוון, תראה אותי, אני מופיע כאן,
רואה את אותם אנשים, לוקח את אותן סחורות לאותן חנויות,
רואה גם שם את אותם אנשים. אוכל באותם מקומות,
רואה גם שם את אותם אנשים. אבל לא ממש.
אתה מבין, אני אוהב לראות את אותם אנשים.
טוב, את רובם, בכל מקרה.
אם ארצה לעשות משהו שונה, אני אוכל.
ללכת בדרך אחרת, לאכול במקום אחר,
להרביץ נסיעה לרוחב המדינה.
אני אף פעם לא הלכתי לתיכון.
תסתכל עליהם.
בבוקר הם יקומו וילכו אל החנות, והפסטה תהיה על המדף כמו בכל פעם.
ואף אחד מהם לא ייתן דקת מחשבה על איך זה הגיע לשם.
יא אללה! זו היא! - - "יש אפשרות אחרת"
כנראה שראיתי אותה על שלט חוצות וכך היא הגיעה אל חלומותיי.
זה מוטרף.
אתה חולם עליה? כן. כן.
די טיפשי, מה?
אולי זה אומר משהו?
כמו מה?
‏כמו "הרעם הפתאומי‏"‏‏, אהבה ממבט ראשון.
נו אוטיס, זה שטויות של אגדות.
כך פגשתי את אשתי.
ראיתי אותה בתוך הקהל במופע הזיקוקין של יום העצמאות.
לא יכולתי להוריד את עיני ממנה.
הזיקוקין היו למעלה אבל אני הבטתי ישר בה.
ופשוט ידעתי.
כל החברות שהיו לי הן תגובה לזאת שהייתה אחרונה. למשל:
ג'נט הייתה כל כך דעתנית בקשר לאמנות שלי, שזה כבר היה משוגע, אז פגשתי את סאלי,
שמסרבת לשפוט אותי על זה.
היא כל הזמן מנסה לנתח אותי.
אז, גם היא לא האחת.
אז אולי כדאי, שתרדוף אחריה.
בחורה כזו, היא דוגמנית, גברים בטח כל הזמן נופלים עליה.
גברים ששווים הרבה.
כן, אני מניח שזה רעיון ילדותי. לרדוף אחר חלום.
- - "גרין סייז" מעצבי ומקימי שלטי חוצות.
שלום. הלוח שלכם ברחובות דילמור וויקר, זה שעל צידו של הבניין,
של איזו סוכנות הפרסומת?
לא, לא. הלוח שליד הלוח של הקזינו.
הבחורה עם הטלפון שאומרת: "יש אפשרות אחרת".
ריק?
זה לא יכול להיות ריק. הייתי שם הרגע. ראיתי את זה הרגע.
הרגע ראיתי את זה.
היי. מה כתוב על הלוח הימני?
מה? אתה משוגע?
זה ריק, בנאדם.
חייג:555-1300
ניל אוליבר. הפגישה שלך תואמה למחר, ‏25 בספטמבר, ‏10 בבוקר, רחוב אוליב 555,
סוויטה מס' 1300.
אין אפשרות לשינוי.
ניל אוליבר... מי זו? הלו? הלו?
הקש 10+3 לשיחה הכי טובה לחו"ל.
בוקר טוב, מר אוליבר.
נראה שהחלטת להופיע. לא כולם מגיעים.
ריי?
יש לי עבודה בשבילך. אם תרצה אותה.
לחצות את המדינה בנסיעה, להעביר חבילה.
מה לעזאזל קורה כאן, ריי? כי אני רואה דברים על שלטים ועוגיות מזל.
הודעות מוזרות.
לבבות שחורים, עלים שחורים.
אמרתי לך שתראה אותם עכשיו.
אבל, בקשר למה זה?
זה הכל לגביך, ניל. הכל קשור אליך.
הנה העבודה.
טעית באיות של דנוור.
הטעיתי?
למה אני? למה לא פדקס (חברת שליחויות‏)‏? מה בכלל יש בפנים?
לא ממש יכול לומר.
אתה לא יכול לומר כי אתה לא יודע או כי אתה יודע אבל לא רוצה, שאני אדע?
כך או כך, התוצאה זהה.
מה התשלום?
לא ממש יכול לומר.
אז מה המלכוד? אתה לא יכול לומר גם את זה.
תמיד רוצה את התשובות, לא?
תחשוב על זה כדרך מעניינת לפתוח את העשור החדש.
או לחנוך את המכונית החדשה, לפני הריאיון בברדפורד.
איך אתה יודע על זה?
תפתח את זה.
איך אתה יודע על זה"? ".שואל ניל בדיוק ב 10:06
שב.
הנה העסקה.
אם תא מכאן עם החבילה, עם הסכמה להעביר אותה,
אתה לא מאבד אותה,פותח אותה או מנסה לגלות מה בתוכה.
תפוצה בצד השני.
סע בכביש מהיר 60. תאריך המסירה 2 באוקטובר.
אז יהיה לך זמן לבקר קצת ערים, כמה אנשים, לראות מה יש שם בחוץ.
לאסוף כמה נוסעים עם כמה סיפורים. התנסות בכביש המהיר. סיפורים מהדרך.
זה יותר מדי סוריאליסטי. כאילו, אתה, המשרד הזה.
הקומה ה - 13 בבניין, שאין בו קומה 13.
השעון המעורר שלי יצלצל עוד שניה.
קום והתעורר.
ההתעוררות שלך, ניל, יכולה להיות ההתעוררות הראשונה בחייך.
אני מסכים לקחת את העבודה.
חתימה.
זה הטופס הסטנדרטי שלנו.
ואני צריך, שתחתום את זה עם טיפה מדמך.
דם?
כמובן. אני השטן.
רק בצחוק.
לפי המסורת, אדם שמאמין במה שהוא אומר, ישים שם את דמו.
בסדר.
או. עוד דבר אחד. יש רוצח שם בחוץ. אז, הזהר.
עכשיו אתה אומר לי? אחרי שאני חותם?
החיים תמיד טומנים בחובם אפשרות של מוות.
הרוצח, איך הוא נראה?
מי אמר שהוא גבר?
זו אישה? זו לא רובין פילדס, נכון?
אני יודע. אתה לא ממש יכול לומר.
אני לא טעיתי בשם של העיירה. אתה תמצא אותה.
רק סע מערבה בכביש מהיר 60.
עברנו על כך כבר. אין כביש 60.
יש יו. אס. 60 אבל לא כביש 60.
תראה, חייב להיות.
הסתכל כאן: הנה כביש 70. הנתיב העיקרי הבא דרומה הוא 40.
אז אם היה כביש 60, הוא היה צריך להיות בין 70 ו - 40.
אבל כמו שתוכל לראות, הוא לא שם.
הוא פשוט לא קיים.
איפה מוצאים כביש שלא קיים?
אז החלטתי לבדוק איפה יוכל להיות, אם הוא כן היה קיים.
ריי אמר, שלא תוכל למצוא דרכים חבויות, אם תדבק לדרך הראשית.
אז ירדתי מהכביש המהיר מס' 65, ונסעתי דרומה בכביש 61 ע"ש בוב דילן.
והנה היא שוב. לומר לי שאני צודק.
- -"זו הבחירה הנכונה... דרומה! חופשות לינדן" במהירות נעשיתי מאמין בשלטים.
הי. אלייך אני מעביר את החבילה הזו, הלא כן? את רובין פילדס.
עכשיו זה נעשה הגיוני. מגניב. מאוד מגניב.
אתה המלצר ממסיבת יום ההולדת שלי. א. ו. גרנט.
ניל אוליבר. זה צירוף מקרים מוזר לראות אותך כאן.
אם אתה מאמין בצירופי מקרים. אני מעדיף הכרח.
כל אירוע הוא בלתי נמנע. אם לא כן, הוא לא היה קורה.
כן.
או., שכחתי לתת לך את מתנת יום הולדתך.
זוכר את משאלתך? תשובה.
כן. זה נהדר.
כן. זה נעשה אפילו יותר טוב.
קדימה, נסה. שאלות של כן או לא.
בסדר. כדור 8, יש כביש 60?
יש בשבילך, ניל.
פנה ימינה בתמרור העצור.
אמרתי לך שזה נעשה יותר טוב.
מי אתה, אדון?
ה"א. ו. (מ. א.)" אומר: משאלה אחת. זה מה שאני עושה. ממלא מגשים משאלות.
אחת ללקוח.
שלך הייתה מעניינת משל רוב האחרים.
שאלה פתוחה. במקום תאווה. מה שמבקשים רוב הזמן.
תן לי, תן לי. תן לי את זה, תן לי את ההוא.
בדרך כלל כסף או סקס. איך אני מבצע? זה תלוי באיזה מצב רוח אני.
כדור 8, האיש הזה עובד עלי?
ההחלטה היא שלך.
קדימה, בוא נמצא את הדרך הזו.
זוג אחד ביקש להינשא, לחיות באושר ועושר לעולמים.
אז פוצצתי את המכונית, בכנסיה, בדרך לירח הדבש.
בחור אחר רצה סקס מעולה כל יום, לדפוק נשים יפהפיות, בלי להכניסן להיריון.
אז כל יום הוא מקבל משלוח מפדקס, עיתון פורנו וקופסת טישו.
הנה התמרור. פנה ימינה.
לתרגומים היכנסו ל- אל איץ'.2וואי.נט
הנה תמרור המורה להמשיך ישר.
בן זונה. מצאתי אותו. - -"כביש 60: מערבה - מזרחה"
זה היה בלתי נמנע.
- - "מתחמם"
חשבתי, שהכבישים החוצים את המדינה מחולקים ובעלי כניסה מוגבלת.
הכביש הזה לא קיים רשמית. החוקים לא תקפים.
אז איך כביש, שאין לו מפה עובר דרך ערים שלא קיימות?
יש מספרי טלפון שלא נרשמים. אז למה שלא יהיו ערים וכבישים לא רשומים?
לא. אני לא קונה את זה. חייב להיות הסבר יותר טוב מזה.
הסבר יותר טוב. בסדר. מה לגבי מימד מקביל?
או שאתה בחלום? או שזה קשור למשאלה שלך?
או, שאתה מחוסר הכרה מהמכה שהדלי נתן לך בראש?
אולי... אולי אתה פשוט מת?
נו?
מה אתה רוצה, ילד? הרגע נתתי לך לא הסבר אחד אלא שישה.
כולם הגיוניים.
אתה רוצה תשובה, תבחר אחת. זה לא ישנה כלום.
אתה לקחת על עצמך עבודה ואתה חייב לעשות אותה.
אבל זה יכול לשנות. מה אם אני כן מת?
מה אם אני מת? עכשיו. אז למה שלא אסע אל תוך התנועה שממול.
בסדר. קדימה, תנסה.
בוא נמתין עם ההאצה.אני מצפה, למשאית, שצריכה לצוץ בעוד 25 שניות בערך.
אז אם אתה מת, זה החיים שאחרי.
ועשית עסקה עם מישהו, חתמת בדמך, ולא חשבת, כולל מה תגיד לפני שתגיד את זה.
ומי אתה חושב זה יכול להיות?
והאם אתה חושב שכדאי להרגיז אותו?
הבהרת את הנקודה. כנראה שכן.
אני אוהב את הכביש הזה. - - "כביש 60 - מערב"
גם אני מחשיב את עצמי אמן. אני רואה את החיים כהערכה אמנותית.
יש אמנים, שלא סובלים את עבודתם, לאחר שסיימו אותה.
אני, אחד ממעריצי הגדולים.
ואחד האהובות עלי יכנס בדלת זו בכל רגע... עכשיו.
אפשר לקחת הזמנה? ‏15 צ'יזבורגרים כפולים, בבקשה.
‏15 צ'יזבורגרים כפולים, לקחת. לא לקחת, אני אוכל אותם כאן.
עצור הזמנה. אתה תאכל 15 צ'יזבורגר כפולים , לבדך? כן.
למה? הם באמת גדולים? את חושבת שזה יותר מדי?
הרבה יותר מדי!
בסדר. אז 12. תריסר. אתה שתוי או משהו, אדוני?
אני לא יודע. אפשר להשתכר מ 6 בירות?
הי, אני שם 100 דולר שלא תאכל 6 בורגרים, שלא נדבר על 12.
אז אתה אומר, שהם ממש גדולים.
ה 100 דולר שלי אומרים, שאתה לא יכול לאכול 6 בורגרים.
ובכן, אני די רעב. אולי אתה צודק. 12 זה יותר מדי.
אומר לך מה: תני לי 2 צ'יזבורגרים כפולים, 3 עופות בגריל,
בי. אל טי. 1, 2 חזיר עם צ'יפס, סטייק עוף, קלאב טורקי, 2 קערות צ'ילי עם תוספת בצל.
וחתיכה אחת מכל עוגה.
חתיכה אחת מכל עוגה?
עוד משהו? ‏3 טבעות בצל.
זו ארוחה יותר הגיונית מ 12 צ'יזבורגרים כפולים.
ומלפפונים כבושים.
‏100 דולר אם אתה תוכל לגמור הכל בשעה בלי לקום מהדלפק ובלי לפספס כלום.
אני לא ממש איש שמהמר. אז 2 ל 1. לא, אתן לך סיכוי של 3 ל 1.
זה 300 שלי תמורת 100 שלך. נו, למה לא? זה רק כסף.
האל, תוכל להחזיק את הכסף? בטח! גם אני נכנס.
כדור 8, האם האיש הזה באמת יאכל את כל האוכל הזה?
תהיה בטוח שכן!
אני יכול להיכנס לעניין? תשאל אותו.
לא, אני אוהב הימורים מסוכנים. אתה משוגע כמוהו.
הכסף שלי טוב במידה שווה? בסדר מבחינתי.
אדוני, אתה רוצה לשתות משהו עם זה?
הנה הזמנתך.
בסדר, עכשיו 10 דקות אחרי אחת. לפי הסימן שלי. היכון... - רגע!
קטשופ, בבקשה.
תודה.
טוב. מה הטריק? טריק?
איפה האוכל? זה לא יכול להיות בבטן שלך!
למעשה, לא יודע.
העובדה היא, שתמיד אהבתי לאכול, יותר מכל דבר.
להיכנס למסעדה ולהזמין כל מה שבתפריט.
אבל תמיד תיסכלה אותי הקיבולת הקטנה של בטני.
לפני 17 שנה ביקשתי משאלה. למרבה הפלא, היא התגשמה.
עכשיו יש לי בבטן, מה שאפשר לקרוא לו - חור שחור.
אבל אני חייב לאכול כך 6 - 7 פעמים ביום. זה נעשה יקר.
אז, אני מטיל הרבה, ואני מנצל אנשים כמוך לשלם על הארוחות.
זה סיפור טוב!
סלח לי, אדוני! אני חייב לדעת דבר אחד:
אתה עדיין אוהב לאכול?
לא! עכשיו זו מעמסה.
תשמע, ילד. לאף אחד לא אכפת להידפק מהאיש הזה. הוא נתן מופע טוב תמורת כספנו.
אבל אני מותח קו אדום במה שאתה עשית.
מה עשיתי? רק עליתי על הרכבת, זה הכל.
השתתפת בזה. אני מזהה רמאי, כשאני רואה אחד.
לא, ניחשתי. נשבע באלוהים. בחיים לא ראיתי את האיש הזה.
החבר שלך מכיר, נכון בחור?
אני לא אכחיש זאת.
תחזיר את הכסף שגנבת, בן.
תראה, הימרתי קצת, אם זה פשע, למה שלא תלך אל המשטרה?
אני המשטרה.
או... בסדר.
מצטער על כך.
זה כל כספי. צאו לדרך, ח'ברה.
בסדר. אז מה המשחק שלך מר גרנט? כי נראה, שאתה תמיד יודע מה הולך לקרות
לפני שזה הולך לקרות.
ואתה משחק איתי.
אל תיקח את זה אישית, ילד. אני משחק עם כולם. זו העבודה שלי.
למעשה, אני מאוד ממליץ על זה כמקור של הנאה.
ובאשר ללדעת מה יקרה: ובכן, על הכביש הזה
העבר , ההווה, העתיד, ה'מה אם' למיניהם,ה'אולי' למיניהם, הדרכים שלא נוסו.
מתלכדים, מתערבבים. רק צריך להתכוונן על זה, זה הכל.
אז מה אתה? איזה מלאך, או אל או משהו?
פשוט בוחר אנשים מסוימים להגשים להם משאלה?
לא. לא, פשוט בחור שאוהב לשגע אנשים. אני ג'וקר, על המקל של החיים.
אבל למה לעשות זאת?
אני נהנה מכך. תמיד צריך למצוא משהו לעסוק שנהנים ממנו.
למרות, שאודה ששקלתי שינוי קריירה. למכור בחנות או אולי להפוך ל...
זונה ממין זכר.
אתה הומו?
אתה שוב עובד עלי? כן.
האמת, אני בתול. תמיד אהיה. הפין שלי נגדע בתאונה מאוד מוזרה.
בגיל 9.
כן, בטח. אתה רוצה לראות?
כן. הראה לי.
בחיי!
הו, אלוהים!
אומר לך, העולם הוא מקום סוטה כשאתה לא חושב כל הזמן על סקס
או מגיב מינית לכל דבר. כן.
רגע. איך תוכל לדעת? איך תדע מה ההרגשה שלא יהיה לך משהו שאין לך?
עכשיו אתה חושב.
תופתע לדעת כמה אנשים מאמינים להצהרה הזו.
זה נשמע נכון, אז פשוט מקבלים את זה.
כמו שאמרתי, לשגע אנשים יכול להיות כיף. כדאי לך לנסות.
תרחיש נחמד מגיע.
שלום, גברים.
אתה נוסע לכיוון שלי? אם דרכך מערבה. - אז זה כיווני.
למה שלא תקפוץ אחורה, כי הוא ירצה לראות אותי טוב.
ואם אשב מקדימה, הוא יוכל לראות אותי טוב יותר.
ואם תהיה מאחור, אז גם אתה.
אני לורה. - אני ניל. וזה מר גרנט.
אז, לאן פנייך מועדות, לורה?
אני? אני בדרך למצוא את הזיון המושלם.
זה כיוון מעניין. כן. היית שם?
לא יכול להגיד שכן. גם אני.
עד עכשיו המסע היה די מרגש.
איך תדעי שהגעת לשם?
אוף, זו הבעיה. זו, למעשה, נעשתה האובססיה שלי. אתה לא רוצה לשמוע על זה.
כן. אני כן.
הפעם הראשונה לא הייתה כזו טובה? כאילו, זה הכל?
על זה כל השירים שנכתבו?
הפעם השנייה הייתה יותר טובה. הפעם השלישית הייתה חמה.
פעם רביעית לא חמה כמו השלישית.
אבל, כשהתנסיתי מספיק בשביל להשוות, זה שיגע אותי.
מה אם הכי טוב היה ממש מעבר לפינה? כמה יותר טוב המושלם יהיה?
אז זה נעשה החיפוש שלי.
יש זמנים, שהלוואי שהייתי במנזר, אבל האובססיה שלי נעשתה ההזדמנויות שלכם.
אז חמוד, אתה רוצה לנצל בחורה שלא יודעת להגיד לא?
היה מישהו שדחה אותך פעם? לא, אלא אם היה הומו.
בסדר. איזה מספר אני אהיה?
.2461
אבל יש לי הרגשה מאוד, מאוד טובה בקשר אליך.
ויש משהו מאוד, מאוד מיוחד.
אני חושב שאוותר, לורה. מה זאת אומרת תוותר?
גברים לא מוותרים.
אני נקייה, אין מחלות, אם זה מה שמדאיג אותך.
יש לי קונדומים. מכל הסוגים.
קדימה, ניל. תקע לי אותו. נו.
אני לא עושה את זה. נקודה. אז אתה... לא גבר מספיק?
אתה פוגש אישה אמיתית ואתה הופך לחנון?
אתה לא תעמוד בזה?
לעולם לא תדעי, לא?
כי אם לא אעשה זאת, אני לא אהיה מספר אלפיים ולא משנה כמה.
אני אהיה מספר אחד. הבחור האחד, שתזכרי לשארית חייך.
תישארי ערה בלילה, ותחשבי עלי, תמהה האם הוא היה האחד?
התשובה היא כן. אני הזיון המושלם.
זה שלא היה לך. מושלם בכל דרך.
בבקשה, הפסק. הפסק. זה מדהים. זה עניין של זן.
לא הייתי מושלם בשום דבר אי פעם.
אתה לא תזיין אותי.
זיון שכל. וזה היה גרוע. זה היה טוב בשבילי.
מה בקשר אליך, אדון. אני בטוחה שאתה גבר אמיתי.
אתה מספיק גבר להיות בספר שלי? כן, תרשמי אותי שם.
אבל לפעמים יש לי בעיות, את יודעת... להתגרות.
תן לי לטפל בזה, מותק.
זה מוזיאון שבאמת תעריך.
מוזיאון זיופי האומנות? מה יש שם? כמה ציורים מפוברקים?
תעצור ברנבורג. תעיף מבט. תמצא שזה... מעורר את המחשבה.
‏450 קילומטר עד דנוור, רבע מיכל דלק, ובלי כסף.
פעם קולומבוס הפליג והוא לא ידע אם תהיה לו רוח.
עצור. עצור, בבקשה!
אלוהים. אישה, מה את עושה? עזור לי בבקשה.
הבן שלי. לקח את המכונית שלי וברח.
אני חושבת שהוא בבנטון. תסכים, לקחת אותי לשם, אני חייבת למצוא אותו.
אני מצטער, אך אני לא נוסע בכיוון ההוא. אני אשלם לך.
‏53 דולר. זה כל מה שיש לי. רק קח אותי לבנטון.
עזור לי למצוא את בני, בבקשה.
אתה צריך כסף, היא מופיעה. צירוף מקרים?
בסדר, קפצי פנימה. אקח אותך. תודה.
אני אקפוץ החוצה. אני אמשיך בכביש 60.
תגיד, זה חשוב?
בהצלחה, ניל.
רגע. אני אראה אותך שוב?
תמיד רוצה תשובה. אולי תמצא אותה בבנטון.
אשלים את השאר, כשנמצא את פיליפ.
אני סוזן רוס. ניל אוליבר.
בן כמה פיליפ? - 16. הוא התינוק שלי. הוא כל מה שיש לי.
הוא ברח בעבר, אבל תמיד חזר.
אלוהים, אני כל כך פוחדת. מה אם לא אמצא אותו לעולם?
צלצלת למשטרה? הם אמרו שכדאי שאחפש בבנטון.
זה לא שהייתי אמא רעה.
- "מגניב (גם קריר‏)‏‏‎" -‏‏‏‏
פשוט קשה כשאתה לבד.
אנחנו נמצא אותו, סוזי. בסדר? נמצא אותו.
- - "מחוז בנטון - מהירות מירבית 30" - - "אכיפת רדאר"
- - "מבקרים - העבירו לתחנת" - - " ל550 AM
זה לא חוקי למכור, להשתמש או להעביר אופוריה אל מעבר
לגבולות העיר, או שתיענש לפי החוק.
היזהרו, זה ממכר. אפילו במנות קטנות.
- - "אופוריה חוקי בבנטון"
התנתקות מאופוריה יכול לגרום לפציעות ומוות.
- - "אזהרה - אופוריה ממכר"
כל התושבים האחראיים מתבקשים להימנע מהסם הזה בכל מחיר
- - "הגיל החוקי בבנטון הוא - 13" ולהישאר באזורים בהם מותר השימוש באופוריה.
- - "מסיבת אופוריה - חינם כל לילה" אופוריה חוקי בבנטון, ומופץ בתוך גבולות בנטון.
- - "סקרן? נסה דוגמית חינם של אופוריה במסיבה" איזו מן עיר זו?
אולי כדאי לדבר עם המשטרה? ילד בן 16 עם סם לא חוקי במסיבה.
מצטער, אני לא חושב שהוא יהיה בספריה.
האוטובוס הבא יוצא אל המסיבה בעוד 5 דקות.
פעם ראשונה? האם אתם מודעים לכך, שהסם שמופץ בפנים
הוא ממכר, ומאוד מומלץ לכם לא להשתמש בו?
איך נוכל שלא להיות מודעים? קדימה.
אתה צריך את זה. לא תודה.
אל תהיה טיפש. זה התשובה. תשובה להכל.
ואתה ממש צריך את זה. קדימה. יעשה אותך שמח. תרגיש כל כך טוב.
סוזן, הוא כאן.
פיליפ, תודה לאל שמצאתי אותך.
בבקשה, בוא נלך הביתה. תירגעי, אמא. אני בבית.
את רואה את זה. זה המקום. המקום הכי שמח.
אתה לא יכול להישאר כאן. אתה חייב לבוא הביתה.
לא, אני לא. מי זה? החבר החדש שלך?
את יודעת לבחור אותם. יש לך בית ספר.
שיזדיין בית ספר. יש לי אופוריה.
הנה, נסי קצת. זה אדיר.
פיליפ, אתה לא יכול להישאר כאן.
הגיל שלי חוקי כאן. אני יכול לעשות מה שאני רוצה... אני רוצה אופוריה.
גנבת את המכונית שלי. היא במגרש החניה. קחי אותה. לא רוצה אותה.
קח אותי לשם. לכי מכאן! עזבי אותי במנוחה.
הי, מה הבעיה שלך? מה קורה כאן?
פיליפ... זהו, אתם בחוץ.
העובדה היא, שגילו של בנך הוא חוקי כאן. אם הוא רוצה להישאר,
אי אפשר להכריח אותו לעזוב. ו... הוא רוצה להישאר.
טוב, כולם רוצים. הם מכורים.
אבל הוא רק ילד, הוא לא ידע מה הוא עשה.
לא. הוא ידע. כולם ידעו. לכן יש את האזהרות, שמפוזרות בכל העיר.
אבל, אם הסם הזה כל כך ממכר, למה הוא חוקי?
בן, לעיר הזו יש בעיה רצינית של סמים. וכל שאר הבעיות נובעות מכך.
ניסינו הכל. עונשים על מסחר, עונש על שימוש, יותר אכיפה,
אכיפה יותר קשוחה, כלא, אפילו השפלה ציבורית.
אבל הכל הסתכם בדבר אחד: כמה ח'ברה פשוט רוצים להתמסטל.
אז הגענו להחלטה קיצונית, אופוריה, סם סינטטי, חזק, חוקי,
ולגמרי ממכר. ואנחנו רוצים מכולם, שלא ישתמשו בו.
אבל כמו שאמרתי: כמה ח'ברה פשוט רוצים להתמסטל.
מנה אחת מזה, ואתה מכור. והם שייכים לנו.
אנחנו שולטים באספקה, אז אנחנו קובעים את המחיר.
ועשינו מחיר מאוד נוח.
לגור במחנינו, לאכול ממאכלינו. ולעשות כמה מטלות:
לזרוק את הזבל, לכסח את הדשא, לנקות שירותים, תמורת אופוריה.
ובלילה, תחגוג עד שתיפול. כל כך חזק, שכולם משלמים את המחיר.
זה הישג גדול, למעשה. הסם כל כך חזק עד, שהוא מחליף את הדחף המיני.
אתה יודע כמה מקרי אונס היו כאן בשנה האחרונה?
אף לא אחד.
אתה אומר, שפיליפ ינקה שירותים לשארית חייו?
בלי דחף מיני. הוא לא יינשא לעולם. לי לא יהיו נכדים לעולם?
זה אירוני, לא?
אמריקה נלחמה למען החופש, ועוד אחת לגמור את העבדות.
ומה הם מעדיפים לעשות עם החופש שלהם? להפוך לעבדים.
אבל הם בני אדם. יש להם זכויות.
הם אפילו לא ידעו על מה הם מוותרים.
הם עשו בחירה.
אבל, הסתכל עליהם. הם נראים לך אומללים?
הם חיים חיים פשוטים ושמחים. אין החלטות, אין לקיחת אחריות. אין בעיות.
הם מצאו את התשובה שלהם.
אתה בטוח שחייך טובים משלהם?
הם כאילו חיות. כן, כולנו חיות.
רק שלכמה מאיתנו יש סדר עדיפויות שונה, זה הכל.
לא משנה מהו סדר העדיפויות שלך, בנטון, הוא המקום לחיות בו.
לא, זה סיוט. בבקשה, אני רוצה את בני חזרה. אני אעשה הכל.
בסדר, זה מסתכם ב 3 אפשרויות: ‏1. את עוברת לגור באיזור החופשי,
ואז לפחות תהיה לך אפשרות לראות אותו.
כמה ילדים כבר עובדים בשביל ההורים שלהם. מן תגמול סוטה.
‏2. את חוזרת הביתה ומוצאת משהו אחר לעשות את חייך שווים משהו.
או 3. .הצטרפי לחגיגה.
מה אעשה?
אתה חכם. אמור לי מה לעשות.
אני לא יודע.
אני משער, שאם הייתי בנעלייך, הייתי רוצה לראות את בני.
אבל הוא לא רוצה לראות אותי.
אלוהים זה נהדר.
אלוהים, זה נהדר.